Visa dem ingen nåd...
...ingen nåd kommer visas er!
-Vad sker där ute? -Ska jag beskriva det...
...eller ska jag hämta en låda att stå på?
Då börjar det alltså...
Gör er redo!
Deras rustning är svag vid halsen...
...och under armarna.
Lossa pilarna!
Träffade de någonting?
Ge order att skjuta.
-Avlossa! -Avlossa!
Hit med dem bara!
-Stegar! -Bra!
-Legolas! Redan två stycken! -Jag är uppe i 17.
Ingen spetsöra ska få överträffa mig!
19!
Merry.
Vi har enats om...
Ja...?
Jag gav Ente tinget era namn, och vi har enats om att...
...ni inte är orcher.
Det var goda nyheter.
Men Saruman då? Har ni fattat något beslut om honom?
-Förehasta er inte nu, mäster Meriadoc. -Förhasta?
Våra vänner är där ute. De behöver vår hjälp.
De kan inte utkämpa kriget ensamma.
Kriget ja... Det påverkar oss alla.
Men du måste förstå, unge hob...
..det tar lång tid att säga något på gammalentiska.
Och vi säger aldrig något...
...om det inte är värt...
...att ta lång tid att säga.
17... 18... 19
20... 21... 22
Rampen! Stoppa dem!
Är det här allt...? Allt du kan frambringa, Saruman?
Skjut ner honom, Legolas!
Döda honom!
Stötta porten!
Mota bort dem! Håll stånd!
Aragorn!
Gimli!
Enterna kan inte stå emot stormen.
Vi måste rida ut den, så som vi alltid gjort.
Hur kan det vara ert beslut?
Det är inte vårat krig.
Men ni tillhör också denna värld!
Eller hur?!
Ni måste hjälpa till. Snälla!
Ni måste göra något.
Du är ung och modig, mäster Merry.
Men er del i detta är över.
Far hem med er.
Lavskägge kanske har rätt. Vi har inget här att göra, Merry.
Det är för stort för oss. Vad kan vi göra för skillnad?
Vi har Fylke. Vi borde kanske fara hem.
Isengårds eldar kommer sprida sig.
Skogarna i Krubbköping och Bockrike kommer brännas.
Och...
...och allt det som var bra i världen, kommer försvinna.
Det kommer inte finnas något Fylke, Pippin.
Fall tillbaka till tornet! Se till att få männen därifrån!
Mot tornet!
Tillbaka mot tornet!
Haldir!
Mot tornet!
Vad håller ni på med?! Varför flyr ni?!
Haldir!
Stötta porten!
Mota bort dem!
Mot porten. Dra era svärd.
Vi kan inte stå emot länge till.
-Mota bort dem! -Hur mycket tid behöver du?!
Så mycket du kan ge mig!
Gimli!
Stötta porten!
Kom igen. Vi kan ta dem.
Det är långt dit.
Kasta mig.
Va?
Jag kan inte hoppa så långt, du måste kasta mig.
-Men berätta det inte för alven. -Inte ett ord.
Håll porten!
-Undan! -Stöttor!
Sätt en här!
Högre upp!
Blockera porten!
Gimli! Aragorn! Ta er därifrån!
Aragorn!
Dra tillbaka allihop. Dra tillbaka dem!
Dra er tillbaka! Dra er tillbaka!
De har brutit sig igenom!
Dags att retirera! Retirera!
-Retirera! Skynda! -In! In med allihop!
Jag lämnar er vid skogens västra ände.
Därifrån kan ni ta er norrut, mot ert eget land.
Vänta! Stopp! Stanna!
Vänd om. Vänd om och ta oss söderut.
Söderut?
Men det skulle ta er förbi Isengård.
Ja, precis.
Om vi går söderut kan vi obemärkta ta oss förbi Saruman.
Ju närmare faran, desto ofarligare är det. Det är det sista han förväntar sig.
Det låter inte särskilt vettigt. Fast det är klart, ni är väldigt små.
Du har kanske rätt.
Söderut alltså.
Håll i er nu, små Fylkingar.
Jag har alltid gillat att gå söderut.
Det känns som att gå i en nedförbacke, på något sätt.
-Är du galen? Vi blir tillfångatagna. -Nej, det blir vi inte.
Inte den här gången.
Osgiliath står i brand.
Mordor är här.
Ringen kan inte rädda Gondor. Den besitter endast kraft att förstöra.
Snälla. Låt mig gå.
Skynda!
Faramir! Du måste låta mig gå!
...och de små mössen klättrar upp ibland, och det kittlar något fruktansvärt.
De försöker alltid ta sig dit de inte...
Många av de här träden var mina vänner.
Krabater som jag känt sen de var nöt och ollon.
-Jag beklagar, Lavskägge. -De hade egna röster.
Saruman!
En trollkarl borde veta bättre.
Det finns ingen svordom på alviska, entiska eller på människors språk -
- grov nog för ett sådant svek.
Jag ska göra upp med Isengård i natt...
...med sten.
Ja.
Kom, mina vänner. Enterna drar ut i strid.
Det är troligt att vi går mot vår undergång.
Enternas sista marsch.
Faramir, orcherna har tagit östra stranden. De är för många.
Vi kommer vara besegrade innan skymningen.
Herr Frodo?
Den kallar på honom, Sam. Hans Öga riktas mot mig.
Håll ut, herr Frodo. Du klarar det...
Ta dem till min far.
Säg att Faramir skickar en mäktig gåva.
Ett vapen som kommer få lyckan att vända.
Vill du veta vad som hände Boromir?!
Vill du veta varför din bror dog!?
Han försökte ta Ringen från Frodo!
Han hade svurit att beskydda honom, ändå försökte han döda honom!
Ringen drev er bror till vansinne!
Herr Frodo?
De är här.
De har kommit.
Nazgúl!
Stanna här. Håll dig gömd.
Ta skydd!
Fästnignen är intagen! Det är över.
Du sa att den aldrig skulle intas så länge dina män försvar den.
De försvarar den fortfarande. De har dött försvarandes den.
De tar sig in!
Finns det ingen annan väg ut ur grottorna, för kvinnorna och barnen?
Finns det en annan väg?!
Det finns en gång. Den leder in i berget.
Men de kommer inte komma långt. Uruk-haierna är för många.
Säg åt kvinnorna och barnen att ta sig mot bergspasset.
Och barrikadera öppningen!
Så mycket död.
Vad kan män göra mot sådant hänsynslöst hat?
Rid ut med mig.
Rid ut och möt dem.
För ära i döden?
För Rohan. För ditt folk.
Solen är på väg upp.
Håll ögonen öppna när det ljusnar på femte dagen. I gryningen, blicka åt öster.
Ja.
Helm Hammarhands horn ska ljuda...
-...en sista gång! -Ja!
Låt detta vara timman, då vi drar våra svärd tillsammans.
Hemska gärningar vaknar.
I vrede. För undergång. Och den röda gryningen!
Framåt Eorlingar!
Gandalf.
Théoden kung står ensam.
Inte ensam. Rohirrim!
Éomer!
För konungen!
Ja!
En träff. En bra träff.
Förstör dammen!
Släpp lös floden!
Pippin, håll i dig!
Håll i er, små hober!
Vad håller du på med?
Var är du på väg?!
Det är jag.
Det är din Sam.
Känner du inte igen din Sam?
Jag klarar inte det här, Sam.
Jag vet.
Allt är så fel. Vi borde inte ens vara här.
Men vi är det.
Det är som i de stora sagorna, herr Frodo.
De som verkligen betydde något.
Fulla av mörker och faror var de.
Och ibland ville man inte höra slutet.
Hur skulle det kunna sluta lyckligt?
Hur skulle världen åter kunna bli vad den var, när så mycket sorgligt hänt?
Seger! Vi har segrat!
Men till sist så försvinner skuggan.
Även mörker måste upphöra. En ny dag kommer att gry.
Och när solen skiner, skiner den desto starkare.
Det var de berättelserna som stannade hos dig. Som betydde något.
Även om man var för liten för att förstå varför.
Men jag tror, herr Frodo, att jag förstår. Nu vet jag.
Folk i de berättelserna hade många möjligheter att vända om -
- men de gjorde inte det.
De fortsatte framåt.
Eftersom de höll fast vid något.
Vad håller vi fast vid, Sam?
Att det finns gott i världen, herr Frodo.
Och det är värt att slåss för.
Jag tror att vi förstår varandra till slut, Frodo Bagger.
Du känner vårt lands lagar. Din faders lagar.
Ditt liv är förverkat om du låter dem gå.
Då är det förverkat.
Låt dem gå.
Saurons vrede kommer vara fruktansvärt och hans vedergällning snabb.
Slaget om Helms Klyfta är över.
Slaget om Midgård tar snart sin början.
Allt vårt hopp står nu till två små hober.
Någonstans i vildmarken.
Undrar om vi någonsin kommer vara med i sånger eller sagor.
Va?
Undrar om folk kommer säga, 'berätta om Frodo och Ringen'.
Och då säger de, 'ja, det är en av mina favoritberättelser.'
'Frodo var väldigt modig, eller hur, pappa?'
'Ja, pojken min, den mest kända av hober. Och det säger en hel del.'
Du utelämnade en av nyckelfigurerna.
Samuel den Djärve. 'Jag vill höra mer om Sam.'
Frodo hade inte kommit långt utan Sam.
Ni borde inte skämta så där, herr Frodo. Jag var allvarlig.
Det var jag också.
Samuel den Djärve.
-Sméagol! -Vi tänker inte vänta på dig. Kom nu.
Husbond... husbond beskyddar oss.
Husbond skulle inte göra oss illa.
Husbond bröt sitt löfte.
Begär det inte av Sméagol. Stackars, stackars Sméagol.
Husbond förrådde oss! Elak, lurig, falsk!
Vi borde vrida den smutsiga lilla nacken av honom!
Döda honom! Döda honom! Döda båda två!
Sen tar vi den Älskade och vi bli Husbond.
Men den feta hoben, han vet. Alltid vaksamma ögon.
Då sticker vi ut dem.
Bort med hans ögon. Tvinga honom att krypa.
Ja. Ja! Ja!
Döda båda två.
Ja! Nej! Nej. Det är för riskabelt, för riskabelt.
Var tog han vägen? Hallå! Gollum, var är du?!
-Sméagol?! -Vi kan låta Henne göra det.
Ja, Hon kan göra det.
Ja, min Skatt, det kan Hon.
Och sen tar vi Den, när de är döda.
När de är döda.
Kom nu, hober. Långt kvar än.
Sméagol ska visa vägen. Följ mig.